‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אנחנו ביונה איינישייטיב.‬
‫יוצרים פתרונות אקלים לעולם טוב יותר.‬
‫היי! איפה הבן שלי?‬
‫אני מצטערת, גבירתי. מה שמך?‬ ‫-דיון!‬
‫גבירתי, אם תשבי,‬ ‫מישהו יבוא לדבר איתך.‬
‫דיון!‬ ‫-גבירתי. את לא יכולה ללכת לשם.‬
‫גבירתי, אסור לך להיות שם בלי ליווי.‬
‫גבירתי.‬ ‫-דיון!‬
‫גבירתי! תעצרי!‬
‫היא מגיעה למטה.‬
‫גבירתי! תעצרי!‬ ‫-קיבלתי.‬
‫קוד ארבע מתקרב לקומה חמש.‬
‫די!‬
‫אזרחית נכנסת ל-L5.‬ ‫-חבר'ה, היא יורדת. תתפסו אותה!‬
‫גבירתי, תעצרי!‬ ‫-אבטחו את היציאות.‬
‫זוזו מהדרך.‬ ‫-אבטחו את היציאות.‬
‫זוזו מהדרך!‬ ‫-גבירתי, תעצרי!‬
‫אני אתפוס אותה.‬ ‫-תעצרי!‬
‫אל תתקדמו.‬ ‫-היי!‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫תישארו בעמדותיכם.‬
‫השגתי את תשומת לבכם עכשיו?‬
‫תביאו את הילד שלי, או שאני נשבעת באלוהים,‬ ‫אני אשבור את המקום הזה.‬
‫בואי אחריי.‬
‫- בעיה מס' 108: לא תאהבו אותו כשהוא כועס -‬
‫חטפתם את הבן שלי.‬ ‫-אנחנו הצלנו אותו.‬
‫חטפתם אותו מהידיים שלי,‬ ‫שמתם אותו ברכב ונסעתם.‬
‫היינו תחת אילוצי זמן רציניים.‬
‫המרכז לבקרת מחלות דרש מתקן הסגר ברמה שלוש,‬
‫שלמזלך, אנחנו כאלה.‬
‫למזלי?‬
‫הוא יכל להיות כעת באתר סודי‬ ‫של ה-CIA, או גרוע מכך.‬
‫יותר גרוע? מי אתם?‬
‫מפה.‬
‫איפה דיון?‬ ‫-הוא בטוח. הוא בסדר.‬
‫קחי אותי אליו עכשיו.‬ ‫-אנחנו צריכות לשוחח.‬
‫החדר הזה מוקדש למחקר מזג האוויר שלנו.‬
‫אנחנו מתגאים בחיזוי דפוסי רוחות‬
‫שמאפשר לנו לשלוח אזהרה מוקדמת שמצילה חיים.‬
‫אני לא זקוקה לסיור. אני צריכה את הבן שלי.‬
‫אלוהים אדירים. השארתם אותו שם לבדו?‬
‫הוא בטח מפוחד לגמרי.‬ ‫את יודעת משהו על ילדים?‬
‫אני יודעת כמה דברים על הילד שלך.‬
‫כמה זמן אתם צופים בנו?‬ ‫-מיד אחרי הפריצה למעבדה שלנו.‬
‫לא ראית במקרה סרטן נזיר משוטט?‬
‫וכמובן יש את השועל.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫שיערתי שפט סיפר לך‬ ‫ברגע שהוא עזב את המשרד שלי, אבל...‬
‫אפשר גם ככה.‬
‫לפני הביקור של דיון.‬
‫אחרי הביקור של דיון.‬
‫היכולות של הבן שלך הן סימביוטיות‬ ‫לאלו של פלורה ופאונה‬
‫שהובאו מאיסלנד לאחר אירוע זוהר הקוטב.‬
‫בהתחשב בהתעניינותו הרבה של מארק‬ ‫באותו אירוע,‬
‫אנחנו חושדים‬ ‫שהוא חווה התנהגות חריגה בעצמו,‬
‫ונראה שהוא העביר אותם הלאה לדיון.‬
‫אחרי איסלנד התחלנו לראות‬
‫סערות בלתי צפויות בקנה מידה קטן בכל העולם.‬
‫מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי‬ ‫גם ציין זאת.‬
‫הם מופיעים ונעלמים במהירות,‬ ‫משאירים הרס ממוקד.‬
‫ממוקד.‬
‫אחת מהסערות האלה הייתה מחוץ לביתך.‬
‫סערה אחרת הייתה בסמוך לבקתה שלך באגם.‬
‫אני לא חושבת שזה צירוף מקרים.‬
‫לדעתי הסערות האלה נמשכות לבן שלך.‬
‫אז מה את רוצה?‬ ‫-ללמוד את דיון.‬
‫אנחנו צריכים להבין למה זה קורה,‬
‫ולמה זה מסוגל.‬
‫לא.‬ ‫-הו, לא ביקשתי את רשותך.‬
‫המרכז לבקרת מחלות‬ ‫רשאי להחזיק אותו 72 שעות,‬
‫והתקופה הזו יכולה להתארך לזמן בלתי מוגבל‬
‫אם חושבים שהוא מהווה סכנה לציבור. ‬
‫אבל לא מהווה סכנה...‬ ‫-שוב, אני לא מבקשת.‬
‫יש לנו מספיק נתונים חריגים‬ ‫כדי לשמור עליו בהסגר...‬
‫לעד.‬
‫מה שאני לא רוצה לעשות.‬
‫אבל אני לא מוותרת‬ ‫על הטיפוס האנושי היחידי שיש לי.‬
‫מה אם תקבלי את הנתונים של מארק?‬
‫הנתונים של מארק אצלך?‬
‫הוא למד את עצמו. שינויים שקרו ל-DNA שלו.‬
‫והוא שמר על קשר עם אנשים שחוו את האירוע.‬
‫בתמורה, תאפשרי לי לקחת את דיון הביתה כעת.‬
‫בנוסף, אני רוצה את כל הדברים האלה.‬
‫אני רוצה לדעת מתי הסערות האלה התרחשו,‬
‫איפה, ואם הן יופיעו שוב.‬
‫זה מידע מסווג.‬ ‫-טוב, גם הנתונים של מארק.‬
‫נארגן פורטל פרטי. את תעלי את הנתונים שלך,‬ ‫ואני אעלה את שלי.‬
‫ודבר נוסף. תפסיקו לרגל אחרינו.‬
‫זה לא הולך לקרות.‬
‫אני יכולה להגיד לך שנפסיק, אבל אנחנו לא,‬
‫והאמת היא שאת לא רוצה שנפסיק.‬
‫משהו מסוכן נמצא שם,‬ ‫ואם את מאמינה לי או לא,‬
‫אנחנו מנסים להגן על הבן שלך.‬
‫אני לא האויב, ניקול.‬
‫זה...‬
‫זה האויב.‬
‫דיון.‬
‫אימא.‬ ‫-היי, אפרוח.‬
‫היא חתולה.‬
‫נכון. כל הכבוד, חמוד.‬
‫גם את מפחדת ממני?‬
‫לא, אני פשוט... אני לא נראית מצחיקה?‬ ‫כאילו, בחייך.‬
‫לא!‬
‫התחת שלי בחוץ.‬
‫כן, הדברים האלה מוזרים.‬
‫פחדתי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל עכשיו יהיה יותר טוב.‬ ‫אנחנו נלך הביתה, אוקיי?‬
‫איפה... איפה שעון הקסמים שלך?‬
‫טוב. בסדר, בוא נלביש אותך.‬
‫וגברת סוזאן ואני, רק צריכות לבצע החלפה.‬
‫בסדר? ואז נוכל לצאת מפה.‬
‫טוב? הבנת?‬
‫היי.‬ ‫-ניקי? אלוהים אדירים, מתוקה.‬
‫איך הוא מרגיש?‬ ‫-עייף.‬
‫לא היית צריכה לבוא.‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫אחרי כל מה שאת והילד עברתם?‬
‫אני... הלוואי שהיית מתקשרת אליי קודם‬
‫והייתי מתפרצת לשם יחד איתך.‬
‫טוב, בדיוק איבדת את העבודה שלך, ו...‬
‫ולא רציתי שגם תיעצרי.‬
‫מריח טוב.‬
‫הכנתי לך שרימפס וגריסים.‬
‫כבר אחרי חצות.‬ ‫-את רעבה?‬
‫שימי אותו במיטה. אני אכין לך צלחת.‬
‫היי, אפרוח קטן.‬
‫אתה צריך הפסקה?‬
‫לא. לא, אני בסדר.‬ ‫-תשובה יפה.‬
‫אז היא פשוט... היא פשוט נתנה לך את כל זה?‬
‫לא הייתה לה ברירה. היא רצתה את הבן שלה.‬
‫היא יודעת שהבאת לי את זה?‬
‫עדיין לא.‬
‫אתה תספר לה, אני בטוחה.‬
‫ממספר הפעמים שהתבוננו בך‬ ‫נכנס ויוצא מהדירה שלה,‬
‫נראה שאתם די קרובים.‬
‫כלומר, היית מוכן‬ ‫לאבד את העבודה שלך בשבילה.‬
‫טוב, איכפת לי מדיון.‬
‫אני מצטער שלא אמרתי לך מה קרה.‬
‫ניסיתי לכבד את הרצונות של ניקול.‬ ‫אני נשבע שזה לא יקרה שוב.‬
‫נחיה ונראה.‬
‫אז, מה גילית?‬
‫טוב, בחנתי את בדיקות הדם של דיון,‬
‫השוותי אותן לנתונים של מארק‬ ‫ולדגימות שלנו...‬
‫ומה עוד?‬
‫ו... זה לא טוב.‬
‫זה נראה הגיוני לחלוטין‬ ‫שהוא הגיע לבית החולים עם חום גבוה.‬
‫הוא...‬
‫הוא מתקדם מהר מדי.‬ ‫-תסביר.‬
‫בקולג' נסעתי ברכב.‬
‫זה היה רכב ששותה דלק,‬
‫אבל זה היה הרכב הכי אמין שהיה לי מעולם,‬
‫כל עוד לא נסעתי למעלה מ-88 קמ"ש.‬
‫אם הייתי מנסה להאיץ אפילו טיפה יותר,‬ ‫המנוע היה מתפוצץ.‬
‫המכונאי אמר שהרכב הזה‬ ‫פשוט לא נבנה לנסיעה כזו מהירה.‬
‫וזה בדיוק כמו דיון.‬
‫כלומר, חטיפי גבינה‬ ‫שמרחפים באוויר זה משהו אחד, אבל...‬
‫אם הוא ישתמש בכוחות שלו יותר מדי...‬
‫כמו לנסות לרפא שועל ולסיים בבית החולים.‬
‫כן.‬
‫מזל שהחיה הזו לא הייתה חולה.‬
‫סביר להניח שמשהו כזה גדול היה הורג אותו.‬
‫כן.‬
‫לך לישון קצת.‬ ‫-כן.‬
‫איך את אוהבת את הקפה שלך?‬
‫עם קצפת, בלי סוכר.‬
‫הקדמת. לא ציפיתי שתגיעי לפני הלילה.‬
‫כן.‬
‫רציתי לספר לך מה גיליתי.‬
‫אוקיי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫החוואי, וולטר.‬
‫הוא קיבל את הכוחות שלו‬ ‫באותו זמן כמוני וכמו מארק.‬
‫וגם הבן שלו. בריידן.‬
‫מה שאומר שהוא דור שני, כמו דיון.‬
‫טוב...‬
‫לפחות עדיין יש לו אבא‬ ‫שיעזור לו להבין דברים.‬
‫הסערה לקחה אותו.‬ ‫-מה?‬
‫מתי? הוא היה בחיים‬ ‫כשדיון היה במעבדות של ביונה.‬
‫טוב, הוא לא נשאר בחיים זמן רב.‬
‫אסור שדיון יעזוב את הדירה הזו.‬
‫יש לי עבודה, והוא צריך ללכת לבית הספר.‬
‫אני אשאר איתו.‬
‫מה, לעד?‬ ‫-טוב, בואי פשוט נעבור את היום.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫לא התקשרת אליי, אז אני פה,‬ ‫מפלס את דרכי במצב המוזר שלנו‬
‫כדי לקחת את דיון לבית הספר.‬
‫כאילו, אני לא בטוח שהוא הולך לבית הספר...‬
‫אחרי הלילה שעבר עליו,‬ ‫אבל רציתי לבדוק איך הוא.‬
‫כן, הרבה דברים קרו מאז בית החולים.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫סוזאן התקשרה אליי אתמול בלילה,‬
‫וביקשה שאעבור על הנתונים שמסרת לה.‬
‫הנתונים של מארק.‬
‫אז עכשיו היא מבינה שידעת על זה?‬ ‫-כן.‬
‫מה היא הציעה לך בתמורה? חוץ מדיון.‬
‫רק מפות של הסערה,‬ ‫ואת ההבטחה שלה שהיא בצד שלנו.‬
‫טוב, אם זה עוזר,‬ ‫אני חושב שהיא באמת בצד שלנו.‬
‫או לפחות בצד שלך.‬
‫אירוע זוהר הקוטב גרם לנזק קיצוני מסוים,‬
‫והאדמה שם ממש גוססת.‬
‫סדקים ענקיים בקעו, וזה מתפשט, אז היא רק...‬
‫היא מנסה להבין כיצד לעצור את זה.‬
‫כן, והיא חושבת שדיון יכול לעזור.‬
‫כלומר, הוא ריפא את המחלה של השועל.‬
‫אולי הוא יכול לרפא את הנמק באיסלנד, אני...‬
‫את יודעת?‬ ‫-היא באמת חושבת כך?‬
‫היא הולכת בעקבות המדע.‬
‫את יודעת, כל מה שהשתנה בעקבות האירוע הזה,‬
‫דיון, הצמחים, האדמה, מארק,‬
‫הכול חלקים של פאזל.‬
‫והיא עדיין שונאת אותי.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫אבל, לעת עתה, אני אהיה שם לצפות בה בשבילך.‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬ ‫-אני כן חייב.‬
‫זוכרת, אנחנו...‬
‫כלום לא השתנה. אנחנו חברים.‬
‫פט!‬ ‫-היי, חבר.‬
‫הם שמו אותי בחדר מדעים כמו אי.טי.,‬ ‫אבל אני בסדר כעת.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-אז, אתה לוקח אותי לבית הספר היום?‬
‫אתה יודע מה? רק שנייה, חמוד.‬
‫אני צריכה לדבר איתו דקה.‬ ‫-טוב.‬
‫היי, חמוד, בוא. שב.‬
‫כן.‬
‫אתה לא יכול ללכת לבית הספר היום.‬ ‫-למה לא?‬
‫בגלל שזה יותר מדי מסוכן, מותק.‬
‫אני צריך לעבוד על פרויקט המדע שלי.‬
‫טוב, יש דברים יותר חשובים.‬ ‫-ממדע?‬
‫תני לו ללכת לבית הספר.‬ ‫-מה?‬
‫יש!‬
‫אני אלך איתו. אהיה עם דיון כל היום.‬
‫לא.‬ ‫-בלתי נראית, כמובן.‬
‫אבל אסור לך לספר לאף אחד שאני שם.‬ ‫-חוץ מלפט.‬
‫אפילו לא לפט. לאף אחד. או שאתה לא הולך.‬
‫אוקיי.‬
‫אבל מה אם...?‬ ‫-זה יהיה בסדר.‬
‫אני אהיה איתו כל הזמן.‬ ‫-לא בשירותים.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-אוקיי.‬
‫ביי, אימא. אוהב אותך.‬ ‫-גם אני. ביי.‬
‫אל תדאגי. אני אטפל בזה.‬
‫לואיס קומפני.‬
‫מה דעתכם?‬ ‫-הו, זה מצוין.‬
‫נראה לי ששיחקת אותה.‬
‫ניקול שיחקה אותה, אבל אני אמרתי לה כן,‬ ‫אז את צודקת. אני שיחקתי אותה.‬
‫אחותי, כל הכבוד.‬ ‫-מעולה.‬
‫טוב, אני צריכה אחד כזה בבית.‬
‫תצלמי ותדפיסי בעצמך.‬
‫אין לי תקציב בלתי מוגבל.‬ ‫-וואו! אני לא יכולה איתו יותר.‬
‫טוב, נעשה שלטי חוצות ופרסומות ברדיו,‬
‫ואני רוצה שתעבדי על עיצוב התוכנייה.‬
‫טוב, אני רוצה ביטוח רפואי.‬
‫אה, ככה זה?‬
‫כן...‬
‫נראה שמישהי מקבלת קידום היום.‬
‫תודה, ואני אגיש לך את זה עד סוף היום.‬
‫הו, כדאי לך. ותתכונני לעבוד קשה.‬
‫לעבוד קשה בשביל הביטוח הרפואי.‬
‫אני לא מאמינה. אחותי!‬
‫בחייך. יש! כל הכבוד.‬ ‫-יש! שיחקת אותה.‬
‫עכשיו תגידי שאת עסוקה מדי‬ ‫עם הקידום החדש כדי להיפגש בהפסקת הצהריים.‬
‫אתה צוחק? אני רוצה לגרור אותך‬ ‫עכשיו על רחבת הריקודים.‬
‫באמת? חושבת שתתמודדי עם המהלך הגדול?‬
‫אני אתמודד עם המהלך הגדול. ואתה?‬
‫אתם עדיין מדברים על ריקוד‬ ‫כי אני קצת מבולבלת.‬
‫אני לא יכול להפסיק עם זה.‬ ‫-מה נסגר איתך?‬
‫פשוט תמשיך ביום הרגיל שלך. תשכח שאני פה.‬
‫את צופה בכל מה שאני עושה.‬
‫זה כמו שרוח רפאים שמכירה את אימי‬ ‫רודפת אותי.‬
‫טוב, אל תעשה שום דבר רע, ואין לך מה לדאוג.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-מי זה?‬
‫מר קמפבל. הוא ניסה להשעות אותי.‬
‫למה?‬ ‫-אימא אמרה שהוא התחנך על רעיונות רעים.‬
‫בנוגע למה?‬
‫לשפוט אנשים על פי המראה שלהם.‬
‫הוא פשוט הניח שהייתי ילד רע.‬
‫הו, באמת?‬
‫תמשיך ללכת. תתעלם ממנו.‬
‫אני אהיה בדיוק מאחוריך.‬
‫בסדר, קדימה, דיון. תמשיך ללכת.‬
‫אין לי מקום לשבת,‬ ‫אז אני אהיה כאן ליד הדלת.‬
‫אל תעתיקי ממני.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-הם שוב מצחקקים.‬
‫אתה מקנא?‬ ‫-לא.‬
‫עם מי אתה מדבר, ילד מוזר?‬
‫היי, דיון. תראה.‬
‫איכס, אין מצב. חדי-קרן?‬ ‫חשבתי שמציירים מכוניות.‬
‫היי, אפשר לדבר על הפרויקט?‬
‫חשבנו שתוכל לעשות את הפרזנטציה,‬
‫כי אתה כל כך טוב במדע.‬
‫אוקיי.‬ ‫-נהדר.‬
‫היי, ג'ונתן,‬ ‫בוא נעבוד על הדבר הזה ביוטיוב.‬
‫- תוכנייה‬ ‫פוקס -‬
‫טוב, הפסקת צהריים.‬ ‫שעה אחת. הפסקה של שעה.‬
‫כיתה ב' כל כך משעממת.‬
‫כן, אבל דיון בסדר?‬
‫הוא בסדר, אבל איך הוא עושה את זה כל יום?‬
‫אני צריכה משקה או משהו כזה.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן, רק שנייה.‬
‫טוב, בית הספר מסתיים בשעה 15:00, אז...‬
‫אני לא יודעת, תיזכרי בלוח הכפל.‬
‫ברור. להתראות.‬
‫אז חשבתי שנוכל לרקוד את "אין דה לייט".‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫בואי נעשה משהו קצת שונה.‬
‫נסי לשמור על קצב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מוכנה?‬
‫כן, את מוכנה.‬
‫יש לך את זה.‬
‫המותנים האלה.‬ ‫-ניקול וורן, שוב בפעולה.‬
‫עשית את זה.‬
‫עכשיו, אנחנו... אנחנו נשב.‬
‫את צריכה קצת פסק זמן?‬
‫האם אלה צלעות חזיר?‬
‫אנחנו חוגגים הלילה כי אימא קיבלה קידום.‬
‫זה אומר שאוכל לקבל נעלי אייר ג'ורדן 3‬ ‫בלבן ובאדום?‬
‫זה בהחלט אומר שנוכל לשבת ולדבר על זה.‬
‫יש!‬
‫מסיבת ריקודים!‬
‫ניקול.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לדבר איתך דקה?‬
‫כן.‬
‫אתה רוצה להגיד שלום לפינצ'י?‬
‫שיחה של מבוגרים.‬
‫מצאת משהו?‬
‫כן.‬
‫זה...‬
‫הדבר הזה הרבה יותר גדול ממה שחשבתי.‬
‫ניסיתי לאתר את מקום הימצאם‬
‫של כמה אנשים מהרשימה של מארק‬ ‫שהיו באירוע זוהר הקוטב.‬
‫שבעה מהם דווחו כנעדרים.‬
‫ואלו הם רק מי שמצאתי.‬
‫נעדרים, לא...‬
‫מתים ממחלה מוזרה כלשהי?‬
‫נעלמו עקבותיהם.‬
‫ותסתכלי על זה.‬ ‫זו מפת מיקום הסערות של ביונה.‬
‫קרי פיליפס, דווחה כנעדרת ב-6 ביוני, 2014,‬ ‫אטלנטה, ג'ורג'יה. סערה.‬
‫אני זוכרת את השם.‬
‫נכון. ד"ר מורטון לונגסטאד,‬ ‫אולסונד, נורבגיה.‬
‫דווח כנעדר ב-22 במאי, 2018. סערה.‬
‫ג'יל נונאן.‬
‫היא נעדרה בסערה מוזרה באגם ממולנו.‬
‫ותראי את זה.‬
‫ניו אורלינס, 12 באוגוסט, 2017.‬ ‫-מארק.‬
‫הסערה הרגה את כולם.‬
‫היא רדפה אותם.‬
‫היא הייתה מחוץ לחלון של הבן שלי...‬
‫הרוצח סדרתי היה מחוץ לחלון של הבן שלי.‬
‫מה אני אמורה לעשות?‬
‫לברוח. להסתתר.‬ ‫-אני לא יכולה לעשות את זה לדיון. כאילו...‬
‫לחיות במנוסה, בלי בית, בלי חברים,‬ ‫בפחד מתמיד.‬
‫איזה מין חיים אלה?‬
‫כמו שלי.‬
‫אני מצטערת, לא...‬ ‫-אני לא מאחלת זאת לאף אחד.‬
‫אבל עד שנבין איך לעצור את הדבר הזה,‬
‫אין לנו ברירה אחרת.‬
‫כלומר, היה לי מזל.‬
‫לא היו לי חברים או משפחה שאיכפת לי מהם.‬
‫ואת קוראת לזה מזל?‬
‫לא היה לי הרבה על מה לוותר.‬
‫לך תהיה בעיה עם זה.‬
‫תישארי איתנו.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו המשפחה שלך.‬
‫תעזרי לי להגן על הילד שלי.‬
‫תלמדי אותו איך לשרוד.‬
‫כשיגיע הזמן ונצטרך לברוח, נברח,‬
‫אבל עד אז, בואי נישאר ביחד.‬
‫תישארי איתנו.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני אלך להביא אותו.‬
‫אחלה, אני רק...‬
‫אעמוד כאן במסדרון, כמו טיפש.‬
‫טוב, פט הגיע. זוכר את ההסכם שלנו?‬
‫לא להגיד שום דבר על שרלוט.‬ ‫-יופי.‬
‫תראה את השיניים.‬
‫פט!‬ ‫-היי! אתה מוכן לצאת לדרך?‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫להתראות, אימא.‬ ‫-שיהיה לך יום טוב.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אוהב אותך.‬
‫היי.‬
‫היי, אז מי היה איתכם בארוחת הבוקר?‬
‫חבר.‬
‫חבר שלך?‬
‫חבר של אימא.‬
‫אני לא רשאי לדבר על זה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אז, החבר הזה, הוא, חבר חדש, או מישהו...‬
‫אני לא מבקש את השם, אני רק...‬
‫אני מודאג. צריך להיות זהירים על מי סומכים.‬
‫אימא אמרה שאפשר לסמוך על החבר הזה בהכול.‬
‫חוץ מזה, המעלית הזו איטית מדי.‬
‫אני אאחר לבית הספר. ניפגש למטה.‬
‫אחרון ביצה סרוחה.‬
‫שלום.‬
‫כן, עשיתי.‬
‫כן, רק רציתי להודיע לכם שחברתי שרלוט‬
‫שוב תאסוף את דיון מבית הספר היום.‬
‫תראי, כבר שלחתי אחד אתמול.‬
‫כן, תשלחי לי לאימייל,‬ ‫ואני אשלח את זה בחזרה.‬
‫לואיס קומפני.‬
‫יש לנו בעיה.יש בלאגן עם הפוסטרים.‬
‫הם לא תואמים לתוכניות.‬
‫את צריכה ללכת ולתקן את זה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אחותי, זה חצוף.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫אני רק צריכה למלא טופס לבית הספר של דיון,‬
‫לאשר שחברה שלי תאסוף אותו ו... סיימתי.‬
‫טופס ההזמנה המקורי, קבלה, הכול.‬
‫לכי לשם עכשיו ותתקני את זה.‬ ‫החומרים יוצאים מחר.‬
‫אוקיי, הבנתי.‬
‫את לא נוטשת אותי, כן?‬ ‫-בדיוק ניסיתי להתקשר אליך.‬
‫היה בלאגן עם ההדפסה.‬ ‫קוואמי רוצה שאני אטפל בזה.‬
‫ואז התקשרו מבית הספר.‬ ‫הם לא קיבלו את הטפסים ששלחתי.‬
‫ולא אצליח היום.‬
‫אל תאשים אותי.‬
‫אני לא.‬ ‫-אני יודעת בדיוק מה אתה חושב.‬
‫אז עכשיו את קוראת מחשבות?‬
‫אתה חושב שזו שטות של תבוסה-עצמית, נכון? ‬
‫אני מעסיקה את עצמי יותר מדי.‬ ‫אני לחוצה מכדי לטפל בעצמי.‬
‫לא אמרתי מילה.‬
‫וכן, אולי עליי לדאוג לעצמי‬ ‫לפני שאעזור לאחרים,‬
‫אבל יש לי אחריות, אוקיי, רשאד?‬
‫אלו הם החיים שלי עכשיו. זה העולם האמיתי.‬
‫הבנתי. בכנות, הדבר היחידי שעובר לי בראש‬
‫זה שאני רוצה לרקוד איתך.‬
‫החלק הכי טוב ביום שלי.‬
‫תשפרי את קריאת המחשבות שלך.‬
‫נתראה מחר, אני מקווה.‬
‫היי.‬
‫דקה אחת.‬
‫כן.‬
‫אוקיי. זה... כמעט מוכן.‬
‫איך אתם מתקדמים?‬
‫אוקיי. אני אוהב את זה.‬
‫מה עם קבוצת בקרת מזג האוויר?‬ ‫-אספרנזה ואני מתקדמים נהדר.‬
‫אספרנזה יצרה סערה מדומה בתוך צנצנת.‬
‫ראיתי את זה ביוטיוב וג'ונתן עזר לי.‬
‫סערה בתוך צנצנת.‬
‫אהבתי. מה עוד?‬
‫יש לי נאום.‬ ‫-כן? בוא נשמע אותו.‬
‫סערות נוצרות כאשר חזית חמה פוגשת חזית קרה.‬
‫ככל שיש יותר הבדל בין שתי הטמפרטורות האלה,‬
‫כך הסערה חזקה יותר.‬
‫ביצעת את המחקר שלך.‬ ‫-הוא לא סיים.‬
‫סערות הורגות אנשים. אבא שלי...‬
‫אבא שלי עבד בביונה כדי למצוא דרך‬ ‫לעצור סערות בעתיד,‬
‫אבל מה אם אספר לכם‬ ‫שכבר עכשיו יש דרך לעצור סערה?‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אנחנו מציגים את מטף כיבוי הסערה.‬
‫ואז ג'ונתן יוציא את מטף כיבוי הסערה.‬
‫איפה הוא?‬
‫זה לא... כלומר...‬
‫לא סיימתי אותו.‬
‫טוב, היום אני צריך לאשר את הפרויקטים שלכם.‬
‫אם לא ביצעתם את המטלה,‬ ‫אז אני לא יודע איך...‬
‫הוא סיים! תראה לו.‬
‫זה טיפשי. לא ידעתי מה לעשות.‬
‫בשביל מה הצינור?‬
‫אתה יודע...‬ ‫-אוויר קר...‬
‫ממיכל חנקן נוזלי.‬ ‫-כן, האוויר הקר. הוא...‬
‫משנה את הטמפרטורה של הסערה‬ ‫ולוקח את הכוח שלה.‬
‫אוקיי.‬
‫רגע. אתה הכנת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫והרצועות גומי?‬ ‫-ובכן...‬
‫חשבתי שאם תהיה סערה, יהיו גם ברקים,‬
‫וגומי עוצר ברקים, נראה לי.‬
‫זה קצת יותר מורכב מזה.‬ ‫לא, אבל תמשיך במחקר.‬
‫בכל זאת, חשיבה נכונה. מתי זה יסתיים?‬
‫היום, אחרי בית הספר. אני מבטיחה.‬ ‫-טוב.‬
‫יש לכם עד מחר, אוקיי?‬
‫היום לא אוכל להגיע אחרי בית הספר.‬ ‫-אין צורך.‬
‫בכל מקרה ג'ונתן ואני נשחק זלדה‬ ‫אחרי בית הספר.‬
‫מה?‬
‫קודם נסיים את החלק שלו בפרויקט.‬
‫אתם משחקים זלדה?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי מזמינה אותך, אבל אתה שונא זלדה.‬
‫אני לא שונא זלדה.‬
‫היי, ג'ונתן. בוא לפה.‬
‫מה הם רוצים?‬
‫הם ממש מרושעים אליו.‬ ‫אני לא מבינה למה הוא מדבר איתם.‬
‫הם חברים שלו.‬ ‫-לא ממש.‬
‫הם נחמדים אליו יום אחד,‬
‫ולמחרת צוחקים עליו.‬
‫איפה הוא גר, אבא שלו...‬
‫היי, מה קורה, חבר'ה?‬
‫אני הולך לסקייטפארק עם החברים.‬
‫אבל הבטחנו שנסיים את רוצח הסערה.‬
‫אתה בא או לא?‬ ‫-אני לא מחכה.‬
‫מה לגבי הפרויקט?‬
‫תעשו את החלק שלכם. אל תדאגו לשלי.‬
‫היי, צריך להגיש מחר. זה גם הפרויקט שלנו.‬
‫זה בסדר, אני אעשה את זה.‬ ‫-מה?‬
‫היי, בכל מקרה היא תעשה את זה טוב יותר.‬
‫היי. בואי איתי.‬
‫תשכחי מג'ונתן.‬ ‫אני רוצה להראות לך משהו מגניב.‬
‫מהר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מי צריך סקייטבורד כשאפשר לעוף?‬
‫דיון, תוריד אותי.‬
‫פעם הייתי מסוגל להרים באוויר רק דגנים.‬
‫תוריד אותי למטה.‬
‫רגע. עכשיו מגיע החלק הכי טוב.‬ ‫את תתגעגעי לזה.‬
‫רגע. מה אתה עושה עם הרגליים שלי?‬ ‫תוריד אותי.‬
‫דיון!‬
‫למה עשית את זה?‬ ‫-למה את כועסת?‬
‫הוצאת אותי מהכיסא שלי.‬ ‫הרמת אותי מהכיסא שלי.‬
‫למה שתעשה דבר כזה?‬
‫רציתי שתוכלי...‬ ‫-ללכת?‬
‫כן.‬
‫תפתח את הדלת.‬
‫תודה.‬
‫היי. מה אתה עושה פה?‬
‫אמרתי לעצמי, את יודעת...‬
‫אם מוותרים על משהו וזה נועד לקרות,‬
‫זה יחזור אליך.‬
‫אני כל כך טיפש.‬
‫פט, אני לא ממש יודעת מה קורה איתך,‬
‫אבל אני מאחרת להדפסה,‬ ‫אז נוכל לדבר על זה מאוחר יותר?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫אני... אני ממש עייף מזה.‬
‫מתי שאת צריכה אותי, אני שם.‬ ‫לקחת את דיון לבית הספר, לאכול פיצה.‬
‫את מבקשת ואני עוזב הכול בשבילך,‬
‫ואני מגיע עם חיוך גדול על הפנים שלי.‬
‫למה אתה עושה את זה עכשיו?‬
‫אני חושב שאת מנצלת אותי.‬
‫כי את יודעת שאני...‬
‫כי את יודעת שיש לי רגשות כלפייך.‬
‫אני מצטערת, אני...‬
‫מעולם לא התכוונתי...‬
‫אבל... אתה צודק. אני...‬
‫לא הייתי צריכה להמשיך להישען עליך ככה.‬
‫אז את יוצאת עם הבחור הזה?‬
‫סליחה?‬
‫הבוקר כשאספתי את דיון,‬ ‫הייתה צלחת נוספת על השולחן.‬
‫זה היה הוא? או, כאילו...?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ואני מעריכה את כל מה שעשית‬ ‫עבורי ועבור דיון, אבל...‬
‫עם מי אני אוכלת ארוחת בוקר,‬
‫עם מי אני לא משנה מה,‬ ‫זה לא עניינך.‬
‫ובכן, תראי, ניקול, זה ענייני.‬
‫אוקיי? שמרתי על הסודות שלך.‬ ‫סיכנתי את העבודה שלי בשבילך.‬
‫ואת...‬
‫גרמת לי לחשוב שיש סיכוי,‬
‫נראה לי, כך שאוכל להמשיך להיות‬ ‫השליח הקטן והפתטי שלך.‬
‫השיחה הזו הסתיימה.‬ ‫למען האמת... אני חייבת לחזור לעבודה.‬
‫בסדר, נמשיך עם זה הערב‬ ‫כשאחזיר את דיון הביתה.‬
‫אתה יודע מה? אתה לא חייב,‬ ‫כי כבר טיפלתי לזה.‬
‫מה?‬
‫תשמע, נראה לי שאולי כדאי שניקח הפסקה.‬
‫ניקח הפסקה. ממה?‬
‫מזה שאתה מבלה עם דיון, איתי.‬
‫ובכן...‬
‫את לא מרחיקה את דיון ממני.‬
‫סליחה?‬
‫הוא אוהב אותי.‬ ‫לעזאזל, אני מבלה איתו יותר זמן ממך.‬
‫השיחה הזו הסתיימה.‬
‫תתרחק ממני ותתרחק מדיון.‬
‫אני לא מבין. למה אספרנזה כל כך כועסת?‬
‫בוא נצא מפה, רחוק מכל האנשים האלה,‬
‫ואז נדבר על האסון שלך עם אספרנזה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, דיון איתך?‬
‫כן, בדיוק אספתי אותו.‬
‫טוב, אל תגידי לו, אבל לפט ולי‬ ‫היה את הריב הכי מוזר שיש.‬
‫רוצה שאני אתערב?‬ ‫ניצוץ אחד והוא לא ישתין יותר בכיוון הנכון.‬
‫לא, זה בסדר. הוא פשוט צריך להתרחק ולהירגע.‬
‫טוב, אנחנו בדרך.‬
‫תוכלי לקחת אותי לאספרנזה?‬ ‫-לא.‬
‫לא. היי, את בסדר?‬ ‫-לא, אני כועסת.‬
‫הוא התנהג כאילו מגיע לו משהו ממני,‬
‫וטען שאני מתראה עם מישהו מאחורי גבו.‬
‫איך הגב שלו קשור לזה?‬ ‫אין לי שום קשר לגב שלו.‬
‫תראי, את יודעת, את קצת הולכת לאיבוד בזה.‬
‫תראי, ניסיתי להיות כנה.‬ ‫ניסיתי, לפחות,‬
‫והוא עדיין יצא משם בציפייה למשהו ממני.‬
‫אני ממש צריכה לצאת מפה.‬ ‫נוכל לדבר על זה מאוחר יותר?‬
‫רק אל תתני לפט לדבר איתו, אוקיי?‬ ‫ואנחנו נתראה בבית.‬
‫זה לא היה כזה נורא.‬ ‫-הייתי שם. זה היה נורא.‬
‫אם הייתי בכיסא גלגלים,‬ ‫הייתי רוצה לעוף.‬
‫טוב, אתה לא אספרנזה.‬
‫כולם רוצים לעוף.‬
‫נראה לי שבדיוק הוכחת שזה לא נכון.‬
‫מה אתה יודע עליה?‬
‫למה היא בכיסא גלגלים?‬
‫כמה זמן היא על הכיסא? האם היא אי פעם הלכה?‬
‫היי, אתם חברים כבר הרבה זמן?‬
‫ומעולם לא דיברתם על זה? מעולם לא שאלת?‬
‫אני לא חושב על זה. זו פשוט...‬
‫זו אספרנזה.‬
‫עכשיו, זה בדיוק מה שהיא תרצה‬ ‫לשמוע אותך אומר.‬
‫למה שלא תיכנס פנימה,‬ ‫ואני אצטרף בעוד כמה דקות.‬
‫אוכל לעשות FaceTime עם אספרנזה?‬ ‫-בהחלט.‬
‫סליחה.‬ ‫-פט, נכון?‬
‫אני חברה של ניקול.‬
‫היי. אני רק רוצה להגיד שלום לדיון.‬ ‫-למען האמת, לדיון היה יום ממש ארוך.‬
‫הוא לא זקוק לחברה כרגע,‬
‫טוב, אותי הוא ירצה לראות.‬ ‫-ניקול ביקשה שלא לאפשר לך לראות אותו.‬
‫מה?‬
‫היא לא רוצה שתראה אותו. אני מצטערת.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-ובכן, זו ההחלטה שלה.‬
‫טוב, יודעת מה? אני רוצה לדבר עם דיון.‬
‫אתה יודע, למה שלא תלך הביתה ותירגע?‬
‫תראי, אין לי זמן. טוב.‬
‫לניקול ולי הייתה אי-הסכמה קטנה, אוקיי?‬
‫אני כמו האבא של הילד.‬ ‫-וואו.‬
‫אתה באמת חושב שמגיע לך משהו.‬ ‫-זה מה שהיא אמרה?‬
‫טוב, יודעת מה?‬ ‫כן, מגיע לי לראות את בן הסנדקות שלי,‬
‫אז עופי לי מהדרך.‬
‫אני... אמרתי...‬
‫לא.‬
‫הייתי צריך להרוג אותך בניו אורלינס.‬
‫לא.‬
‫הלו?‬
‫איפה את?‬ ‫-למה?‬
‫יש סערה בקנה מידה קטן כרגע בבניין שלך.‬
‫בואי לביונה. נוכל להגן עלייך פה.‬ ‫-לא, דיון בבית.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קדימה. תעני.‬
‫- אספרנזה -‬
‫אסור לך לקחת את דיון!‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות: דוד מלכה‬